Я управлінець, депутатка місцевої ради, маю дві вищі освіти - технічну та економічну, дружню родину, проживаю в селищі Мала Данилівка на Харківщині. Пишаюся, що жінка, бо для мене бути жінкою - це бути собою, розуміти себе, усвідомлювати власні цілі в житті та йти до них.
Моя мрія – це сучасна, успішна, демократична громада, що розвивається, з комфортними умовами для життя її мешканців. Завдяки підтримці мешканців та депутатського корпусу я п’ять років обіймала посаду секретаря селищної ради. Досвід, знання, зв’язки та підтримка людей дали можливість створити Малоданилівську об’єднану громаду, підібрати ефективну команду працівників та разом реалізувати масштабні проєкти.
Та бути жінкою в українській політиці не просто і треба бути готовою до постійного порівняння із чоловіками, адже їх поки, що залишається більшість. За час діяльності було достатньо моментів коли виникало питання «навіщо» і хотілося здатися та більше було того, що давало поштовх йти вперед. Тому, в минулому році вирішила балотуватися на посаду селищного голови. Це були самі складні та брудні вибори за всю історію моєї політичної діяльності. Не зважаючи на поразку, я прийняла вибір громади і продовжую працювати в депутатському корпусі селищної ради та рухатись вперед. Я долучаюся до ГО «Інша жінка», бо розділяю головну місію організації – створити та популяризувати тренд на щасливу, працюючу, впливову, фінансово незалежну жінку, яка впевнено крокує по життю.
Мені довелося багато разів чути, що політика – це не жіноча справа. Але сьогодні ми бачимо в політиці жінок різних за віком, освітою, хтось із них – мама трьох дітей, або військовослужбовиця, або успішна підприємиця. Вони розумні, сміливі, самодостатні та відкривають перспективи для інших жінок. Тому власним прикладом хочу надихати українських жінок, долати перешкоди, проживати невдачі та сходинкою за сходинкою рухатися вперед.